מה שאני רוצה לומר לכל מי שצופה בסרט:
אני יודעת שניצולי השואה וכל בני האדם ימותו בסוף,
אבל היות והשואה התרחשה לפני שנים רבות
לאלה ששרדו נשאר מעט זמן לחיות -
אולי מקסימום עשר שנים.
אולי אגיע לגיל תשעים, אני לא יודעת...
אבל אתם ששומעים את הסיפור שלי,
אתם צעירים יותר, הרבה יותר.
אתם תוכלו לספר את הסיפור הזה.
ואני רוצה לבקש מכם לקחת עליכם את המשימה:
לספר את סיפור השואה.
בגלל שיש כאלה שמכחישים אותה.
כאילו היא לא קרתה.
ואתם תגידו להם שאתם יודעים שהיא קרתה.
בגלל שדיברתם עם מישהו שהיה שם.
ואני הייתי שם.
ולכן זה כמו הייעוד שלכם
להעביר לילדים שלכם, ולנכדים שלכם,
לעמיתים שלכם,
לאנשים איתם אתם בקשר.
ספרו את הסיפור.
כי אני חושבת שאם שומעים על הדברים הנוראים שקרו,
שעלולים לקרות,
אני חושבת שזו דרך אחת להבטיח שזה לא ייקרה שוב.
ואני לא רוצה שמישהו,
לא חשוב אם הוא יהודי, או כל מיעוט אחר,
יצטרך לעבור שוב את כל מה שאני עברתי.